Osećaj koji preplavljuje kompulzivne kockare: jednostavno ne mogu da prestanu iako znaju da je to za njih loše Foto: Shutterstock
Kompulzivno kockanje (ili patološko) spada u specifične poremećaje ponašanja sa ponavljanim postupcima koji nisu jasno racionalno motivisani. Pokreću ih nekontrolisani impulsi, koje osoba jednostavno ne može da drži pod kontrolom.
Kompulzivno kockanje je bolest zavisnosti u kojoj pojedinac i pored čelične volje ne može da se odupre impulsima za kockanjem. Želja i potreba su jače od racionalnog rasuđivanja, a to najčešće otvara druge brojne probleme: zdravstvene, porodične, profesionalne, porodične…
Postoje i takozvani „slučajni“ ili usputni kockari, koji imaju potrebnu mentralnu snagu da nakon izgubljenje manje količine novca prekinu ovaj izazov. Međutim, osobe koje uplove u svet kompulzivnog kockanja iz njega teško izlaze, a njih je neuporedivo više.
Oni znaju da to za njih, njihovu porodicu i okruženje nije dobro, ali ne mogu da iskontrolišu svoju impulsivnu potrebu da kockaju i dalje. Često je to takozvano „vađenje“, sa nadom da će povratiti izgubljeno i izaći iz finansijskih problema. Ili, jednostavno žive u iluzijama da će na takav način ostvariti veliku finansijsku dobit. Kompulzivni ili patološki kockari su jednostavno spremni da rizikuju sve što imaju, kako bi nastavili taj lanac strasti, želeći još, još i još kockanja.
Kompulzivno kockanje najčešće nastaje kao kombinacija genetskih, bioloških i faktora spoljne sredine. Prema nekim istraživanjima, većina ljudi koji vole da igraju karte ili da se povremeno klade, ne moraju imati kompulzivnu formu kockanja. Međutim, postoje faktori rizika koji i kod njih mogu pokrenuti bolest. To su:
Simptomi koji ukazuju da neko pati od kompulzivnog kockanja su:
Sve bolesti zavisnosti imaju sličan mehanizam. Naime, u mozgu osobe koja se kocka dolazi do hormonske aktivnosti i lučenja dopamina, koji pokreće osećaj zadovoljstva, uzbuđenja i nagrade kao što to čine i droga ili alkohol. S vremenom, razvija se zavisnost. Poricanje postojanja problema je gotovo bez izuzetka simptom bolesti zavisnosti, kao i odbijanje pomoći jer – šta će vam pomoć ako nemate problem?
Kompulzivno kockanje uništava živote. Nije u pitanju samo kockar već i njegova porodica, prijatelji, kolege, oni od kojih se možda za ovu namenu pozajmljuje novac… Izuzetno je značajno locirati problem na vreme, dok još nije prešao u kompulzivnu fazu. Psihoterapijski tretman, koji je i najefikasniji, najčešće je ogroman izazov i za pacijenta i za okruženje, ali se ova bolest zavisnosti leči uspešno. Prihvatanje problema je, kažu stručnjaci, pola „posla“. Bez lečenja, remisija u koju mogu da uđu neki ljudi koji prave čak i veće pauze u kockanju, obično je samo trenutna.